![Daniel Iftene](/_next/image?url=https%3A%2F%2Fimages.pressone.ro%2Fwp-content%2Fuploads%2F2019%2F09%2F25121340%2FDaniel-Iftene.jpg&w=256&q=75)
Daniel Iftene
Redactor
...când nu se uită la filme sau nu povestește cu studenți pasionați de cinema, e fie pe bicicletă, fie pe vreun deal, fie la sapă. Victimă conștientă a unei traiectorii de la jurnalism la film și (deseori) înapoi, încearcă să le combine cât de bine poate, crezând că încă e nevoie de artă pentru a înțelege lumea și oamenii.
„Lebăda de cristal”: Chicago dreamin’ în postcomunism
Pictată peste decorul șters al tranziției est-europene, silueta Velyei urlă. Paltonul roșu, pulovărul galben, fularul albastru, asortat cu culoarea de pe pleoape și peruca pe care-o poartă când mixează muzică house într-un club din Minsk îți intră în ochi. „Ce ești tu, clovn?”, o iau la mișto doi tipi în autobuz. Așa e Belarusul anilor 1990. Pare fără scăpare și se agață de cei care vor să-l părăsească precum cârligul ascuțit de buza peștelui.
„Beastie Boys Story”: Neseriozitate dulceagă în ritm de hip-hop
Reîntâlnirea dintre doi membri ai legendarei trupe Beastie Boys („You gotta fight for your right to paaaaaaarty!”) și fratele lor de cruce, Spike Jonze, îți dă bătăi de cap serioase legate de ce se (mai) poate numi, acum, film documentar.
„Ema”: dureri strivite-n pași de dans
Ema (Mariana di Girolamo) și Gastón (Gael Garcia Bernál), coregraful cu care e căsătorită, nu pot avea copii, din cauza infertilității lui.
„Scandal în educație”. Școala infracțională a căpușelor
„Scandal în educație”, al doilea lungmetraj al regizorului și dramaturgului american Cory Finley, joacă și cartea atât de reconfortantă a jurnalismului/jurnalistului bun, a nevoii de investigație, fără de care ne-am trezi, mai devreme sau mai târziu, locuitori ai unui corp bolnav și slăbit.
Războaie mari, războinici mici
Cumva, săptămâna asta, câteva filme au alunecat spre același numitor comun, al războaielor mici sau mari, dar fără legătură cu cel de dincolo de camerele noastre de frumoasă izolare.
Om, neom și zombie
Povestea unui comediant și a unei familii „bune”, toți afectați de ancheta accidentării mortale a unui biciclist, și alte recomandări de film pentru încă o săptămână de izolare.
Dez-izolați prin platforme
Cu sălile închise, cu lacătul pe mediateci și cu tasta F5 apăsată pe paginile cu programele de vizionare în ritmul unui Noe care își așteaptă porumbelul potopit, ne-am pus să platformăm mai abitir decât o făceam acum câteva săptămâni.
„Fosse/Verdon”: Actori peste măsură
Două seriale și un documentar care merită atenția ta în acest weekend, din domenii foarte diferite: Fosse/Verdon, Star Trek: Picard și Talking About Trees
„Micul Joe”: O floare malefică și mulți grădinari paranoici
Cu un film construit genetic așa încât să fie și thriller, și științifico-fantastic, și de groază, și totuși să nu-și piardă poleiala de film de autor, austriaca Jessica Hausner, selectată anul trecut în competiția mare de la Cannes, riscă să pice printre așteptările atât de diferite pe care le creează cu „Micul Joe”.
Tipografic Majuscul: Aceeași țară, alte lumi
„Tipografic Majuscul” e continuarea admirabilă a regizorului de a re-privi critic istoria României, chestionând continuu mecanismele creării ei.
Alexander Nanau, regizorul „colectiv”: Să încetăm cu acest respect fals față de autoritățile unei societăți expirate
"Ne uitam la televizor non-stop și nu ne venea să credem că acei oameni... politicieni... care fuseseră toți, cu scurt timp înainte, în tot felul de scandaluri de corupție și de incompetență, apar și se dau a fi niște profesioniști care știu despre ce vorbesc. Ne uitam îngroziți și nu ne venea să credem cât teatru pot face niște oameni care nu sunt abilitați în nimic și se auto-înscenează în niște mari profesioniști care știu despre ce vorbesc. "
„Fiicele doctorului March”: ceva frumos, ceva deosebit
Pentru cei nefascinați de scriitura sau influența scriitoarei americane Louisa May Alcott, ultima adaptare a romanului său „Fiicele doctorului March” (sau „Micuțele doamne”) aduce cu o râșniță pe care ai luat-o de la talcioc, ai curățat-o de punctele de rugină, și acum oferă acel „je ne sais quoi” în bucătăria renovată luna trecută.
„Diamante neșlefuite”. Supradoză de mizerie umană
La fel ca filmele lor anterioare, „Diamante neșlefuite” nu e ușor de înghițit, cu toată aura de comedian ușurel și popular pe care și-a creat-o Adam Sandler, pentru care cei doi au scris rolul principal. E un maelstrom care conduce spre o mare tragedie, după ce te-a târât prin violență, speranță, ridicol, politică și kitsch.
1917: Război, război, dar mai mult spectacol
„1917”-le lui Sam Mendes, marele favorit la Oscarurile din acest an, după victoria de la Globurile de Aur, chiar reușește să te țină două ore, ca la dentist.
„Mizerabilii”: autentica nouă revoluție a lui Gavroche
Gândit ca o cădere aproape totală dintr-un paradis îndepărtat, „Mizerabilii” francezului Ladj Ly nu e nici simpla radiografie a lipsei de libertate, egalitate și fraternitate din Franța de azi, nici doar un alt manifest al defavorizaților sau o demascare a autorității opresive.